Made by CVStudio v.1.0.3.1 [][][][][]
Kőből vagyok.
Nem mozdulok.
Szép lassan havat teszek a számba,
így nem látja a lehelletem.
Nem kapkodok. Közelebb engedem.
Csak egy golyóm van. A szeme közé célzok.
Szép lassan meghúzom a ravaszt.
Meg sem rezdülök.
Nem félek. Nagy fiú vagyok már.
Kész vagy, Vaszilij?
Most, Vaszilij!
Tűz, Vaszilij! Tűz!
Szedjétek a lábatokat.
Talpra mindenki! Felkészülni a beszállásra.
Te ott, gyere velem! Erre, pajtás.
Minden civil szálljon ki!
Utat a civileknek.
Ez egy katonai konvoj.
Csak a katonák maradhatnak fent!
Ez a vonat Sztálingrádba tart...
kizárólag a Vörös Hadsereg dicső katonáival.
Fent van mindenki!
1942 ősze.
Európa a náci csizma talpa alatt hever.
A Német Harmadik Birodalom hatalmasra nőtt.
Hitler seregei a Szovjetúnió közepébe tartanak...
Ázsia olajmezői felé.
Már csak egy akadály van előttük. Egy város a Volga mentén...
ahol a világ sorsa eldől: Sztálingrád.
A dicsőséges Sztálin elvtárs...
megparancsolta: egy lépést sem hátra.
A Szovjetúnió népe szabad lesz!
Előre, elvtársak! Egy lépést sem hátra.
Hallgassátok az orosz anyák levelét...
amiket fiaiknak küldtek!
"Vologya, gyermekem, tudom, hogy a szülőföldért...
"Tudom, hogy a szülőföldért áldozod fel életed.
"Itt mindenki tudja, hogy nem hátrálsz meg.
"Itt mindenki büszke rád.
"Apád halott. Fivéreid halottak.
Állj bosszút a fasisztákon!"
Senki ne mozduljon! Maradjanak a hajón!
Vissza, vagy lövök!
Vissza a korláttól, vagy lövünk! Lelőni az árulókat.
Gyerünk!
Gyerünk, elvtársak!
Mozgás, vagy meghalsz!
Hordágyat ide!
Akinél puska van, az lő!
Minden második katona kap puskát!
A fegyvertelen követi a fegyverest!
Ha a fegyveres meghal...
az őt követő felkapja a puskát és lő!
Akinél puska van, az lő!
A fegyvertelen követi a fegyverest!
Ha a fegyveres meghal...
az őt követő felkapja...
a puskát és lő!
Akinél puska van, az lő!
Erre!
Vörös Hadsereg katonái, mostantól...
csak győzelem és halál létezik.
- Aki meghátrál, lelőjük. - Kell egy puska.
Gyáváknak és árulóknak nincs kegyelem.
Achtung!
Aah!
Reménytelen, elvtársak. Vissza!
Visszavonulás!
Vissza! Vissza!
A Szovjetúnió nevében,
egy lépést sem hátra, vagy lövünk.
Nem vonulunk vissza!
- Nincs kegyelem! - A dezertőröknek halál jár!
- Tűz! - Lelőni az árulókat!
A gyávákat lelőjük!
Nincs kegyelem!
Oroszok, adjátok fel! Visszatérhettek a házaitokba!
Ez nem a ti háborútok.
Csatlakozzatok német bajtársaitokhoz,
ők saját tisztjeiteknél is jobban bánnak veletek...
akik csak halálba küldenek titeket.
Nem a Harmadik Birodalom az ellenségetek.
Vérszomjas Sztálin és bolsevik tábora az ellenségetek,
akik ellopták hazátokat és deportálták apáitokat...
Tűz!
Lebuktatsz minket, tiszt elvtárs!
Ha megengeded, tiszt elvtárs!
- Melyikre célozzak először? - Jobb, ha vársz...
amíg lesz egy robbanás.
- Tudsz lőni? - Egy kicsit.
Ne lőjj. Ránk néz.
Köszönöm, elvtársam.
Danilov, politikai tiszt, második osztály.
21-es gyalogság.
"Vaszilij Zajcev."
"Ma, 1942. szeptember 20-án,
"egy pásztorfiú érkezett...
"az Urál hegységből a Volga partjára.
"Vaszilij Zajcevnek hívják.
"Sztálin elvtárs hívására jött, ahogy rajta kívül sok ezren.
"Puskájával hamar megmutatta a fasiszta támadóknak,
"hogy mostantól minden szovjet földön megtett lépésükért megbűnhődnek,
és hogy innen csak visszafelé vezet út."
Hogy tetszik?
Mintha hájjal kenegetnének.
Sztálin elvtárs parancsa értelmében senki nem hagyhatja el a várost.
Vissza!
Hátrébb, vagy tüzet nyitunk.
Hátrébb!
Vissza!
Vissza, vagy lövünk!
Maradjanak távol!
Utat Sztálin elvtárs követének!
Kiadtam a parancsot.
Minden emberemet harcba küldtem.
Elárasztottak minket a németek.
Ágyúik, repülőik, tankjaik vannak.
- És nekem, mim volt? - Az ellenállás szent kötelessége!
Jelentést kell tennem a vezérünknek!
Úgy tűnik a vörös szalagról lemondhat.
A nevem...
Nikita Sergeyevich Kruschev.
Azért jöttem, hogy kézbe vegyem a dolgokat.
Ez a város nem Kurszk...
nem Kijev, nem Minszk.
Ez itt Sztálingrád!
Sztálingrád!
Ez a város vezérünk nevét viseli.
Több mint város. Jelkép.
Ha a németek elfoglalják,
az ország összeomlik.
Azt akarom, hogy az embereim...
emelt fővel járjanak.
Úgy harcoljanak, mint akiknek van tökük.
Ne szarják tele a nadrágjukat.
Ez a dolguk.
Politikai tisztként számítok magukra.
Maga! Mi a javaslata?
Lelőni minden tábornokot, aki visszavonul...
és vezérkari főnökeiket is.
P-Példát mutatni.
-D-D-Deportálni a dezertőrök családait... -Ez már megvolt.
Reményt adni nekik!
Eddig két lehetőség volt: a németek golyója, vagy a miénk.
De van más út is. Bátorítást kell adni.
A szülőföld szeretetét hirdetni.
Újra ki kell adni a hadiújságot.
Fennkölt történeteket mesélni. Történeteket, amik...
a bátorság nemességét hirdetik.
Vissza kell adnunk a győzelembe vetett hitet.
Reményt, büszkeséget, harci vágyat kell adnunk.
Igen, példát kell mutatnunk.
De követendő példát.
Hősökre van szükség.
Ismer akár egyetlen hőst a környéken?
Igen, elvtárs, ismerek.
Ez én vagyok.
"Vaszilij Zajcev." Ez én vagyok.
Jól látod. Az ott a te neved.
Címlapra kerültünk.
Egy szót sem változtattak.
Tudod, hogy ez mit jelent?
Nem a hátsó oldal, nem a második oldal,
- az első oldal. - A címlap!
Mindenhol olvasni fogják a cikkünket.
A Kaukázusban, a Krímen, még az Urál-hegységben is.
Holnap reggel, Sztálin ott ül majd a reggelije felett,
az én szavaimat olvassa, a te nevedet memorizálja.
Híresek vagyunk, Vaszilij. Kruscsevnek nagyon tetszett a cikk.
Beajánlott a vezérkarba.
Téged pedig az orvlövészek közé.
- Hát, ez jó. - Ez nagyon jó.
- Ez nagyszerű. - Nagyszerű.
- Nagyszerű! - Együtt csináltuk.
Együtt!
- Bár a nehezét én csináltam. - Igazán?
- Örülhetsz, hogy nem üthetek vissza. - Hogy-hogy?
Mert nem eshet bántódásod.
Túl fontos vagy.
Vigyázz a szemüvegemre! Új.
Elnézést, uram.
- Híres vagyok! Híresek vagyunk! - Híres vagyok.
Vaszilij, a fiatal pásztorfiú...
már a 12. német tisztet ölte meg.
Régebben farkasokra lőtt, most fasisztákra.
Vaszilij Zajcev már 23. német áldozatánál tart.
Ő mindannyiunk példaképe.
Vaszilij 32 német tisztet ölt meg.
Csak német áldozataitokat számoljátok.
Itt a bizonyíték...
Vaszilij Zajcev 11 dögcédulát szerzett.
Egyre több férfi és nő csatlakozik...
az orvlövészek táborához Vaszilij Zajcev tudományát elsajátítani.
Kőből vagyok.
Lassan lélegzek.
A szeme közé célzok.
Te vagy az,
a nagy Vaszilij Zajcev.
- Anyukám szalonnás krumplit csinál. - Jól hangzik.
Nem fog hinni a szemének, ha meglát.
- Ma mennyi volt? - Csak kettő.
És az utolsót miért nem lőtted le?
Csak egy gyalogos volt. Nem nekem való.
Légy áldott.
Sokkal tarozunk neked.
Minden nap imádkozunk érted.
Minden este hallgatjuk, amit rólad mondanak a rádióban.
Kösz. Jól elboldogulnak itt lent.
A háború előtt a szüleim itt tárolták a bútorokat.
Hagyd azt békén, Szása!
Töltve van.
Erre, tiszt elvtárs.
Köszönöm, elvtársam.
Jó estét!
Zajcev elvtárs?
Istenem! Honnan jön ez a sok levél?
Az egész országból, Mrs. Filipov. Mindenhonnan.
Ez itt a Kuzbesz-i munkásoktól jött.
Vaszilij után szeretnék elkeresztelni a bányájukat.
Kezdjük a bányászokkal.
Gyerünk, munkára.
Kedves Kuzbesz-i elvtársak!
- Kuzbesz. - Köszönöm dícsérő levelüket.
- Dícsérő? - D-Í-C-S-É-R-Ő.
És remélem megfelelek...
az elvárásaiknak... E-L-V-Á-R-Á-S.
Elvárásaiknak.
Érdekli a német irodalom, Mrs. Filipov?
Semmi gond, a szomszédunk az.
- Hol tartottunk? - Tánya, vendégeink vannak.
A felajánlásuk, hogy...
Én...
megismerlek.
Ő Vaszilij Zajcev.
Láttam a képed az újságban.
Köszönök mindent, amit tettél.
- És a barátja... - Danilov.
Danilov.
Tánya olyan, mintha a lányom lenne.
Ő vigyázott Szására, mikor a gyárban dolgoztam.
Még németül is megtanította. Ezek az ő könyvei.
- A tieid? - Németet tanult az egyetemen.
- Melyiken? - A moszkvain.
Moszkva.
Nem kéne...?
De, folytassuk.
A felajánlásuk, hogy rólam nevezzék el a bányát...
nagy megtiszteltetés számomra.
M-E-G-T-I-S-Z...
Tudom. Megtiszteltetés.
Remek.
Nem kéne rámutatnunk, hogy nem csak mi harcolunk?
Ez nagyszerű... nagyszerű ötlet, Vaszilij.
Bár messzebbre is mehetnénk.
Messzebbre is mehetünk.
Az önök szénért folytatott harca...
ugyanolyan fontos, mint az enyém.
A "folytatott" végén két "t" van.
És "ly", nem "j".
Szólj, ha túl gyors vagyok.
- Nem vagy túl gyors. - Biztos?
Csak gondolkodtam, mit lehetne még írni.
Miért nem pihennek kicsit? A levelek várnak holnapig.
Nem vagyunk fáradtak.
Köszönjük, Mrs. Filipov. Ezek az emberek is...
vették a fáradságot, hogy írjanak.
Holnap talán már nem fogunk tudni visszaírni.
Konig őrnagy, Herr General.
Valaki másra számítottam.
Nem egy ekkora tekintélyre.
Bizonyára megvan az oka,
hogy ön veszi kezébe ezt a pokoli helyzetet.
A seregem nem ilyen harcra termett.
Tegnap újabb 25 helyettest...
kellett előléptetnem, hogy a meggyilkolt tisztek helyét betöltsék.
Az orvlövészek demoralizálják az embereimet.
A város romhalmazzá változott.
De a Führer ragaszkodik hozzá.
Személyes ügyeként kezeli, Sztálin és közte.
Meg kell bíznunk a Führer ösztöneiben.
Eddig mindig győzelemre vezetett minket.
Karácsonyra otthon leszünk.
Hogy fogja megtalálni az orosz fiút?
Úgy alakítom, hogy ő találjon meg engem.
Vaszilij. Vaszilij.
- Ideje felkelni. - Mi az?
Gondok vannak az áruháznál. Szükség van ránk.
Nézd! Ott bújkál az áruházban.
Ma reggel már
öt tisztet és két géppuskást lőtt ki.
Harmadik emelet, balról a negyedik ablak.
Balról a negyedik ablak.
Látod?
Igen, látom.
Elkaptad!
Szép lövés.
Gyerünk a dögcédulájáért.
Viszlát, elvtársam.
Köszönjük a vendéglátást, Mrs. Filipov.
Elviheted bármelyiket.
Nem tudom mit szólnának hozzá,
ha Goethe és Schiller könyvekkel térnék vissza a főhadra.
Van Marx is.
- A 12. körzeti polgári védelemhez osztottak be?
- Önként jelentkeztem.
Micsoda véletlen, hogy találkoztunk.
Kruscsev elvtárs épp tegnap mondta,
hogy szükség lenne németül tudó telefonkezelőkre.
Nem mehetek. A mi milíciánk felel a körzet összes emberéért.
Már most is vészesen kevesen vagyunk.
Egy tucat katonát adunk minden németül beszélőért.
Inkább maradok harcolni.
A főhadon is harcolnál. Sokkal hasznosabb lennél.
Maradj itt! Fedezz minket!
- Rendben. - Megyünk.
Legyetek óvatosak.
Ludmilla, gyere.
Megnézem a lépcsőt.
Csapda.
Tudom.
Vissza!
Még itt van.
- Felénk jönnek! - Ludmilla,
maradj ahol vagy, itt van valahol.
Ki kell jutnunk innen!
- Ki kell jutnunk! -Maradj, ahol vagy!
Mit fogunk csinálni?
Ludmilla, maradj a helyeden!
Én megyek, a kurva életbe!
Ludmilla, ne!
Ez mit jelent?
"Az uráli pásztorfiú új puskát kapott,
"egy Mosin-Nagant 7.62-est, 3.5-ös távcsővel.
A szovjet fegyvergyártás büszkesége."
- Közelről láttam azt a puskát. - Tényleg?
Meg is fogtam. Jól ismerem Vaszilij Zajcevet.
Ludmillát és Antont lelőtték, az én hibámból.
Biztos vagyok benne, hogy ez nem így van.
Volt ott egy német orvlövész. A csapdájába vezettem őket.
- Mi van még? - Nem változtatott helyzetet.
Ez szokatlan egy orvlövésztől.
Nem csak jól lő, de az ösztönei is jók.
Mindig egy lépéssel előttem járt.
Mert mindent tud rólad.
Konignak hívják, Konig őrnagynak.
Azért küldték, hogy megöl...
megtaláljon téged.
Először nem voltunk biztosak, hogy megbízható-e az információ.
Egyenesen Berlinből jött el érted.
Annyi álmatlan éjszakájuk volt miattad, hogy a legjobb mesterlövészüket küldték.
- Mit tudunk róla? - Őrnagy a Wehrmachtnál.
A sosseni lövésziskola igazgatója.
Kulikov ott tanult a háború előtt.
Ismeri minden trükkjét. Mától kezdve társak lesztek.
A szarvasra vadászó bajor főnemes...
a farkaslövő uráli pásztorlegény ellen.
Ez több, mint két nemzet szembenállása.
Ez osztályharc a javából.
Örülök, hogy örülsz.
Ma helyzeti előnye volt. Legközelebb egyenlő esélyetek lesz.
Senki sem lő nálad jobban.
Áthelyezték.
Megnézem készen vannak-e már.
- Szia. - Jól áll az új egyenruha.
Ne hagyd, hogy visszavegyék a fogadás után.
Biztosan visszakérik.
Hallottam a németről, és sok szerencsét akarok kívánni.
Köszönöm. Szükség lesz rá.
Az alapján, amit Danilov mondott, biztosan legyőzöd.
Idő van.
- Vaszilij! Vaszilij! - Hadd öleljelek meg.
Felém nézz!
Vedd vissza a sapkát, úgy hősiesebb.
- Erre, Zajcev elvtárs. - Imádom ezt a fiút.
- Tényleg önként jelentkezett?
- Hány éves, Vaszilij?
- Tudja mit jelent ez az országnak?
- Igaz, hogy 5 évesen lőtt először farkast?
Büszke rá, hogy a legjobb német mesterlövész ellen harcolhat?
A németek kezdenek beszarni.
Gyerünk, mondd el mit tervezel ellene.
Vagy inkább mondd el a vezérnek.
Szereti a vadásztörténeteket.
Büszkén nézz fel rá,
mert téged néz.
Az egész ország téged figyel.
Bocsáss meg, Nagyapa.
Nem a farkas választja ki a vadászterületet,
hanem a vadász.
De ezt biztos megtanította a nagyapád.
Csakhogy ebben az esetben,
én vagyok a célpont.
Most az a dolgunk,
hogy kicsalogassuk a farkast az odújából...
a nekünk megfelelő helyre.
A te életed az értékes. Te mész előre.
Nem. Felváltva megyünk. Legközelebb te mész előre,
aztán te, Vologya.
A kurva anyját.
Tiszta új nadrág volt. Tegnap vettem le egy századosról.
16 hónapot töltöttem a sosseni iskolában Németországban.
Persze akkoriban még jóban voltunk a fritzekkel,
a mi Józsink és az ő Adolfjuk...
kéz a kézben jártak.
160 méterre van a vezeték, igaz?
Százötvenöt.
Mindegy. Hamarosan küldenek egy szerelőt.
Álljunk odébb!
Hé, Vologya!
Mikor a németek letámadtak minket,
megváltoztak a dolgok.
Börtönbe csuktak.
Mit csinált Németországban?
Elnézést, mondom, de Sztálin elvtárs küldött oda.
Ne keverje bele dicső vezérünket az árulásába.
Valljon, rohadék kém!
És bumm, bumm, bumm!
Sarlójuk nem volt, de kalapácsuk igen.
Kiverték az összes fogamat.
Így igaz, fiam. Ne álmodozz!
Ez a szocializmus és általános boldogság földje.
Itt a szerelő!
Látom.
Ebédidő van, nem?
Én megyek.
Mozdulj már, Vologya,
és próbálj meg nem eltévedni te Marxista balfék.
Jelentés az ellenséges orvlövészek tegnapi tevékenységéről, őrnagy úr.
Két őrszemet lelőttek a vasútállomásnál.
Egy tüzérfigyelőt az északi szektorban.
Egy hadnagyot a 24. páncélos hadosztályból a gyárszektorban.
Három telefonszerelőt a lakókörzetben.
Ezen kívül van egy rabunk aki érdekes lehet az ön számára.
Nos, Vologya, áruld el,
melyik épületben van?
Azt soha nem lehet tudni.
Állandóan mozgásban van.
Egyikből a másikba ugrál.
Hányadik emelet?
Nem tudom.
Majd meglátjuk.
Levetkőztetni!
Adjanak rá német egyenruhát!
Látod milyen csökönyösek?
Ez a jó a németekben.
Ha egyszer valamit a fejükbe vesznek...
Jól van.
Lássuk, megjött-e már az emberünk.
Kész vagy?
Aha.
És most híres uráli pásztorunk,
akit Konig őrnagy hülyének néz,
feláll megnézni, hogy eltalálta-e a célpontot.
Konig őrnagy látja.
A sisakjára céloz.
Tüzel.
Ezzel felfedi helyzetét és golyót kap a fejébe.
Kivéve, ha... Konig őrnagy nem tüzel...
mert Konig őrnagy nincs itt.
Kulikov!
Szerinted nem volt fura ez az utolsó?
Kiküldték meghalni, mint a többit.
Ez nem normális.
Tüzérség nélkül, fedezet nélkül.
Én voltam a hülye.
Magasról szarnak a telefonosokra.
Mint mi az ukránokra.
Nem nagyon izgatják magukat néhány halott senki miatt.
Holnap lövünk magunknak néhány tábornokot.
Ki a soros?
Én, azt hiszem.
Micsoda egy csaló vagy!
Kulikov papát nem vered át.
Nem, nem, rajtam a sor, hogy előre menjek.
És rajtad a sor, hogy golyót kapj a búrádba.
A győzelemre.
Ez az orvlövész história túl hosszúra nyúlt.
Mit akar a kis barátod elérni?
Teszteli őket, Kruscsev elvtárs.
Keresi a németek gyenge pontjait.
Aprólékosan szokott felkészülni.
Vodkánk van bőven.
Kaviárunk is van bőven.
Időnk nincs.
Tudomása van róla, Kruscsev elvtárs. És nekem is.
Biztosíthatom, hogy sikerrel jár.
Jó.
Úgy tűnik, a sorsotok összefonódott.
Látom ellátnak munkával.
Ezt a konyhából szereztem.
Mikor a fogadás volt. Gondoltam Mrs. Filipov örül majd neki.
Nagyon kedves tőled.
Van még rengeteg, ha éhes vagy.
Te zsidó vagy, ugye?
Nem tiltja a vallásunk, hogy ilyesmit együnk.
Apám érezte előre, hogy ez lesz.
Mármint a háború?
Tudta, hogy a zsidógyűlölet egyre erősebb lesz.
Arra gyűjtött, hogy földet vegyen Palesztínában.
Azt tartotta az igazi hazánknak,
az egyetlen országnak, amit védenünk kell.
Ragaszkodott hozzá, hogy megtanuljam a puskakezelést.
Így hát megtanultam lőni.
Tudom, hogy háborúban nincs helye az érzelmeknek, de...
szívességet szeretnék kérni.
Bármit amit akarsz.
Át akarom helyeztetni magam.
Mi történt, Tánya?
Lelőtte.
Lelőtte, pedig ő ment elsőnek.
Futás közben szedte le.
Lehetetlen lövés volt.
Sosem láttam még hasonlót.
Olyan győzelmet ígértél, amit nem tudok megvalósítani.
Nincs esélyem vele szemben.
Nem szabad így beszélned, Vaszilij.
Mi van, ha azt mondom, tudjuk követni a mozgását.
Van valakink, Vaszilij.
Valaki, aki közel áll hozzá és ellát minket információval.
Legközelebb lépéselőnyöd lesz.
Megígérem.
Egy szívességet szeretnék kérni.
Tőlem?
Tányáról van szó.
Gyere be!
Nem is tudja, hogy létezel.
De az adott pillanatban mindenki másnál közelebb állsz hozzá.
Látod az arcát a távcsőben.
Látod, hogy borotválkozott-e reggel.
Látod, hogy nős-e, van-e jegygyűrűje.
Nem csak...
egy távoli alakra, egy egyenruhára lősz.
Egy emberi arcra.
Ezek az arcok nem tűnnek el.
Visszatérnek és csak... még több arc váltja fel őket.
Danilov kért meg, hogy ezt elmondd?
Nagyon kedvel téged. Bármit megtenne, hogy meggondold magad.
Elmondta, hogy miért kértem az áthelyezést?
Nem.
Reggel jött egy lista a főhadiszállásra.
Civilek neveivel, akikkel...
egy konvoj Németországba indult,
ami 3 hete hagyta el Sztálingrádot.
A szüleim is köztük voltak.
Harminc kilométer után a német katonák...
megállították a vonatot és leszállítottak mindenkit.
Egy híd közepén összekötözték őket,
kettesével.
Anyákat a lányukkal.
Férjeket a feleségükkel.
A korlát mellé sorakoztatták őket,
és minden párra leadtak egy lövést...
hogy golyót spóroljanak.
Működött.
A halott test a víz alá húzta a másikét.
Tudom, hogy együtt haltak meg.
Sosem hagyták volna el egymást.
Ez Kulikov puskája. Jó puska.
Köszönöm.
Tudom hogy hagyja el a búvóhelyét.
A traktorgyáron keresztül.
A traktorgyár nagy.
Pontosan tudom. Végigkúszik a csatornán,
egy rács alatt, ahol a tartályok vannak,
és kimegy a műhelyből.
A kettő közti részen teljesen védtelen.
Egy hosszú, vas járópalló alatt.
Sok szerencsét, elvtárs.
Pontosan tudom hol fog várni.
A pallón lesz a csatorna fölött.
Hátulról leszedjük.
A csöveken keresztül fogunk a műhely másik végébe menni.
Kövess!
Te arra menj! Én megyek erre.
Oké?
Francba!
Szergej, vissza kell menned.
Nem, rendben leszek.
Menj már!
Húzd be a lábad!
Gyerünk.
Sztálin elvtárs egy utolsó támadást kér.
Szülőföldünk sorsa kérdéses.
Azoknak a sorsa, akiket szerettek és dédelgettek.
Értük harcolunk ma.
Figyelj rám, Tánya. A németek mindenfélét dobálnak ránk.
Ha tízből egy katona visszatér, az már szerencse.
Képzett vagy. Több nyelvet beszélsz.
Minden, amit lefordítasz, százak életét menti meg.
Minden dekódolt üzeneted ezrével öli őket.
Kötelességed túlélni.
Vaszilij lövésznek született. Ehhez ért.
Te és én másnak születtünk.
Ha Vaszilij itt lenne, ugyanezt mondaná.
Hol van? Hol van Vaszilij?
Ne emeld fel a fejed!
- Mondd, hogy hol van! - Maradj a csőben, Tánya!
Maradj benn! Húzd be a fejed!
Csigavér!
Ne lőjj!
Fent van.
Látod azt az oszlopot?
Hátulról kerüld meg!
Menj!
Tánya, keress valahol egy nagy üvegdarabot.
Üvegdarabot.
Látod a kemencét...
mögöttem a gyár bal oldalán?
Igen? Nem hallak.
- Igen. - Igen.
Látod azt a...
két szellőzőt?
- Igen. - Látod azt, amelyiknek...
törött a rácsa?
Igen.
Tudod mit kell tenni.
- Kész vagy? - Igen.
Három... kettő... egy...
Szia Szása.
Pont ott volt, ahol mondtad.
Majdnem ott.
Nagyon okos.
Mesélj nekem róla.
Miért a nagyapja tanította lőni, miért nem az apja?
A apukája meghalt. Az anyukája is.
Beszél az apjáról?
Nem. Nem ismerte.
Járt iskolába?
Tud írni. Sok levélre válaszol.
Lányok szoktak neki írni?
Mindenki ír neki.
Van szerelme a falujában?
-Nem a falujában, itt. - A lány is szereti?
Igen, mert jóképű.
És bátor, ő pedig gyönyörű.
Jól ismerem. A környékünkön lakik.
Egyetemre járt. Jól néznek ki együtt.
Később majd összeházasodnak.
Legalábbis szerintem.
És te, Szása,
miért segítesz a németeknek?
Mert ők az erősebbek. Ők fogják megnyerni a háborút.
És mert szereted a csokit, mi?
Itt mindenki tudja, hogy meg fog halni.
Úgyhogy számukra minden
visszatérés ajándék.
Elnézést.
Minden csésze tea,
minden cigaretta...
egy kis ünnepléssé válik.
Mert sokunk számára ez lehet az utolsó éjszaka.
Ezt el kell fogadnod.
Mindenki élvezi az életet.
Az erdőben a farkas három évig él,
a szamár kilencig.
Ez biztosan valami uráli szólás.
Nincs sok értelme.
A szamár tovább él, mert hasznosabb.
Nagyonis értelmes.
Nincsenek is szamarak az erdőben.
Csak kitaláltad.
És... én szamár vagyok?
Az olyanoknak, mint te és Danilov...
túl kell élniük.
Akik könyveket olvastak, tanultak.
A háború után nagy szükség lesz rátok.
És ha te túléled?
Mit fog a haszontalan Vaszilij Zajcev csinálni?
Gyárban akarok dolgozni.
Nagyapám elvitt egyszer egy gyárba.
Volt ott egy ember, fent...
egy pallón.
Ő nem kék ruhában volt, mint a többiek.
Az emberek, akikre felügyelt nem értették, amit csinálnak.
De ő, ott fent,
teljesen átlátta a dolgokat.
Azt gondoltam: "Egyszer majd én lehetek az az ember."
De ez csak egy álom, ami sosem válik valóra.
Miért ne válna?
Túlélsz mindannyiunkat.
Te leszel a legvénebb szamár az erdőben.
"150 méter választja el a németeket a Volgától.
"Ma a világ szeme erre a 150 méterre figyel.
Ettől lesz Sztálingrád..."
a háború fővárosa.
A barátodat, Tányát...
láttad valahol?
Fent van az orvlövészekkel.
Mondd el az őrnagynak, hogy az összes
orvlövészünket bevetjük a gyárbeli támadásnál.
Mondd, hogy Vaszilij ott lesz.
- Beszélnünk kell. - Rendben.
- Danilov. - Hmm?
Nem írhatsz többé rólam.
Nem tudom lelőni, mert nem vagyok elég jó.
Előbb-utóbb megtalál és megöl.
Mondtam már, hogy ne beszélj ilyeneket.
Ez most más.
Olyanná változtattál...
aki nem én vagyok.
Nem tudom cipelni ezt a terhet. Harcolni akarok.
Mint egy rendes katona.
Értem.
A helyzet az, hogy nem vagy rendes katona. Különleges vagy.
Nem, az vagyok, amivé változtattál.
Nem több.
Miért mondod ezt nekem?
Mi történt?
Mi változott?
Beszéltél Tányával?
- Igen. - És...
megfontolja?
Nem tudom.
Nagyobb biztonságban lenne. Te is tudod.
- Igen. - Könnyebb lesz áthelyeztetni.
A németek újabb támadásra készülnek a városközpont ellen.
A propagandának döntő szerepe van. Nagyobb szükség van rád, mint valaha.
Szása. Pillanat.
- Mondd el, amit tudsz! - Helló, Szása.
Por volt az őrnagy csizmáján.
Szása meggyőzte az őrnagyot, hogy a másik oldalra állt.
Nem kell hangsúlyoznom mekkora kockázatot vállal.
A por sárga volt. Csak egy helyen van ilyen por,
a vegyi gyár hátuljában, van ott egy nagy kupac.
Szép munka.
Szása...
várj meg kint!
- Danilov, - Hmm?
Nincs jogod használni a fiút.
Nem használom, Vaszilij.
A maga szakállára csinálta.
Tudod miért?
Mert ő hisz benned!
Holnap reggel visszaszerezzük a vegyi gyárat.
Szása úgy tájékoztatta az őrnagyot, hogy ott leszel,
úgyhogy most már tudod hol kell rá várni.
- A támadók között. - Én parancsot követek.
Azt ajánlom, tedd azt te is.
Most már tudom, hányadán állunk.
Bízom benned.
Elvtárs.
Ott vannak fent a németek.
Tegnap az oroszok voltak.
Már nem vagyunk túl messze.
Szása...
veszélyes játékot űzöl.
Az akarom, hogy nyerj.
Menj végig a folyó mentén.
Biztonságos... egy darabig.
Halott. Ezt találtuk a hulláján.
A probléma, ami miatt ideküldték, megszűnt.
Bocsásson meg, Herr General,
de nem hiszem, hogy...
Holnap este indul egy repülő Berlinbe.
Ön is rajta lesz.
Addig is, el kell kérjem a dögcéduláját.
Képzelje mennyit nyerne az orosz propaganda a halálából.
Ha elesik, ismeretlenül esik el.
A múltkor nem sokon múlott.
Kérem vegye el ezt az érdemkeresztet is.
Posztumusz kapta egy...
hadnagy a 116. gyalogságból,
aki a csata első napjaiban esett itt el.
A fiam volt.
Ha a kikötőt elfoglalják, mindennek vége!
Gyere ide!
Mit mondtam neked?
Eltökörészted az időt.
Ha megerősítik, hogy halott, végünk van.
- Illetve neked van véged. - Nem igaz.
Lehallgattuk a főhadiszállásukat, ott mondták.
Mit csináljanak még, lóbálják a hullát az embereink előtt?
Hazudnak.
Ez jó. Nagyon jó.
Akkor írd: "Vaszilij Zajcev nem halt meg.
"Ezt ette ma reggelire.
Ezen a képen a mai újságot olvassa." Te vagy a költő.
Mi?
Nem adja fel a folyópartot!
Nem érdekel, hogy az emberei fele elesett.
Essen el a másik fele is, vagy maga esik el.
Visszajött?
Hamarosan itt kell lennie.
A német támadás elvágta a vonalakat. Ezért késik.
Kimehetünk?
Írtam rólad az anyámnak.
Azt akarta, hogy mondjam el, ha a háborúnak vége,
ha bármire szüséged van...
a családunkra számíthatsz.
Tudod, hogy itt vagyok neked.
Azt mondják Vaszilij halott.
Vaszilij Zajcev soha többé nem látja szeretteit.
Adjátok meg magatokat! Ez az egyetlen reményetek.
Zaklatott vagy.
Azért mert Zajcev halott?
Nem kell elrejtened. Nincs mit szégyellned.
Te is orosz vagy, mint ő.
De ne hallgass rájuk.
Ez csak hírverés.
Nem halt meg.
Tudod miért?
Mert még nem öltem meg.
Mondok neked egy titkot.
Csak neked, mert tudom, benned megbízhatok.
De meg kell esküdnöd, hogy nem mondod el senkinek.
Esküszöl?
Fantasztikus helyet találtam.
A vasútállomás kijáratánál.
Elbújok a víztoronyban.
Holnap. Ott fogok rá várni.
Meglátod. Ott lesz.
Mindig ott van.
Arra is meg kell esküdnöd, hogy mostantól nem teszed ki a lábad otthonról.
Esküszöl? Igen?
Jó.
"Tudjuk, hogy él. Nem hagy cserben minket.
Tudjuk, mert a részünké vált. Vaszilij örök."
Hol voltál? Mindenhol kerestünk.
Nem hallottad? Meghaltam.
Legalábbis a nemes orvlövész Zajcev...
Vaszilij meghalt.
Az igazi.
Én...
elaludtam,
és elszalasztottam a lehetőséget.
Aztán egy sarokban kucorogtam, elbújtam...
egy ember elől, aki meg akar ölni.
Beszélek Kruscsevvel.
Visszaküld a régi hadosztályodba.
- Hol van Tánya? - A búvóhelyen.
Voltam a búvóhelyen.
Mondtam neki, hogy nem haltál meg.
Az őrnagy mondta. Azt mondta a többi német hazudik.
Mondta, hogy a pályaudvaron vártál rá.
Vassilij.
Kicsi Szásám.
Tudtam.
- Vassilij. - Tánya.
Tudtam, hogy nem haltál meg.
Honnan?
Mert csak most találkoztunk.
Kislány korom óta először imádkoztam.
Mikor kinyitottam a szemem, Szása ott állt...
és elmondta a jó hírt.
Szerintem ő még nálam is jobban szeret.
A megfelelő katonai hatóságnak.
Felhívom a parancsnok figyelmét azokra a változásokra...
melyeket Vaszilij Zajcev katona harci hozzáállásában tapasztaltam.
Többször megpróbált kibújni kötelessége alól,
győzelmi esélyeinkben kételkedett...
és a vereség elkerülhetetlenségét hírdette.
A náci mesterlövésszel folytatott párharcának
hosszúsága csak azzal magyarázható,
hogy nem hisz a kommunista ideológiában.
Jó reggelt, Szása.
Most is pontosan tudta, hogy hol talál.
Nem találod ezt furcsának?
Rajtam kívül csak te tudtad.
Nem hányom a szemedre, Szása.
Bátor dolgot vittél véghez.
Tábort választottál. Ezt becsülöm.
De ez az én táborom.
Mindketten katonák vagyunk,
és ellenségek, úgyhogy biztosan megérted.
Mérges vagyok rád, mert nem maradtál otthon, pedig megesküdtél.
Mérges vagyok rád, mert arra kényszerítesz, amit most tenni fogok.
Még senkit sem láttam ilyen komornak alvás közben.
Mióta nézel?
Egész éjjel néztelek.
Sokáig édesen horkoltál.
Nem horkolok. Vagy igen?
Mint egy disznó.
Azt hiszem beszélek is álmomban.
Igen.
Van valami, amit el akarok mondani.
A vonaton...
idefelé...
egy kocsiban voltunk.
Nem.
Láttalak.
Olvastál, aztán elaludtál.
Nem mertem rád nézni, olyan gyönyörű voltál.
Ijesztő volt.
Azután csak rád tudtam gondolni.
És ettől mosolyogtam.
Aztán azokra a férfiakra gondoltam, akik megölelhetnek,
akik megnevettethetnek...
hogy milyen szerencsések ők.
És most én fekszem melletted.
- Horkoltam? - Mint egy disznó.
Mi?
Istenem! - Oh, ne.
- Istenem! - Tánya, ne!
- Engedj el!
- Pont ezt akarja!
- Ezt akarja! - Engedj el!
- Ne, meg fog ölni! - Hagyj menni!
- Utánad futok, és engem is megöl. - Engedj el!
- Ezt akarja. Elkapom.
Megígérem, hogy elkapom.
Megszerzem neked a puskáját! Megígérem.
Szükségem van rád.
El kell mennie, Mrs. Filipov. Sztálingrád eleshet.
Az utolsó hajó most indul. A németek bármikor itt lehetnek.
Hozott engedélyt. A másik oldalon biztonságban lesz.
Pakoljon össze és segítünk kicipekedni.
Nem megyek el. Ez az otthonom.
Ez Szása otthona. Nem mehetek el.
Mondanom kell valamit, Mrs. Filipov.
Valamit, amit nehéz felfogni.
Szásáról van szó.
Átállt a németekhez. Elárulta a hazát.
Az ellenséggel van. Nem jön vissza többé.
Istenem.
Áruló lett.
Az én picinyem.
Mit tett?
Szóval ott marad?
Igen..., ott marad.
Nem szabadna ezt mondanom, tiszt elvtárs,
de talán így lesz a legjobb.
Ha a németek nyernek, biztonságban lesz.
Tudom, hogy nem helyes, de talán jól választott.
- Oh! Oh, Tánya! - Tánya?
- Oh, Tánya! - Tánya!
Istenem!
Orvos kell! Orvos!
Van engedélyem!
Át kell engednie!
Kérem!
- Értelmetlen. Nem éli túl. - De igen, túléli.
Ő a lányom! A lányom!
- Könyörgöm! - Rendben.
- Köszönöm! - Tegyétek a hajóra.
Hol van?
Hol van az őrnagy?
Nem messzire az arcodtól.
Nagy hülye voltam, Vasszilij.
Egy férfi mindig férfi marad.
Itt nincs új férfi.
Megpróbáltunk olyan társadalmat csinálni, ahol egyenlőség van,
ahol nincs ok írigykedni a szomszédodra.
De mindig van valami, amiért írigykedünk.
Egy mosoly...
egy barátság.
Valami, ami neked nincs, de akarod, hogy legyen.
Ebben a világban-- még a Szovjetúnióban is--
mindig lesznek gazdagok és szegények.
Gazdagok a tehetségben...
vagy szegények.
Gazdagok a szerelemben...
vagy szegények.
Tanya nem jön vissza.
Ő meghalt, Vaszilij.
Leterítette egy srapnel. Gyorsan történt.
Nem hiszem hogy bármit is látott jönni.
Hozzád akart visszajönni.
Utána Filipov asszony a hajókhoz vitte, és visszajön érted.
Ő jó volt. Te is egy jó ember vagy, Vaszilij.
Segíteni akarok neked Vaszilij.
Hadd tegyek meg egy utolsó dolgot.
Valamit használhatót az érdekedben.
Megmutatom, hogy hol van az őrnagy.
Ne tedd. Ne tedd!
1943. február 3-a baljós nap Hitler...
és a német rabok százezres oszlopai számára.
A szülőföldünkbe vetett remény felejthetetlen napja.
180 napnyi hősies csata után...
Sztálingrád városában,
katonáink vitézségének és önfeláldozásának köszönhetően...
a dicsőséges Vörös Hadsereg parancsnokának...
feltétel nélkül megadták magukat....
a német fasiszta behatolók.
Sajnálom, fiatalember, nem találok...
- ilyen nevet a könyvben. - Megpróbálná újra?
- Itt a kórház címe és a neve. - Nincs itt.
Igen, ez a mi címünk, de már nincs itt.
- Itt a cím. Itt volt. - Sajnálom.
- Írt nekem. - Már háromszor megnéztem.
Higgye el, nincs Tánya Csernova. Nem tudok segíteni.
Nagyon sajnálom.